![](https://cdn2.trafficnews.bg/2015/02/06/f209aa1861d05fe77d01ef3d566ba079.jpg)
Докато в София това усещане отдавана е преминало границите на популярността, под тепетата все още опознават новото театрално явление. Може да се каже, че една част от по-младите са запознати с него, защото в университетите вече се докоснаха до "Театъра на сетивата" и то благодарение на няколко дейни младежки организации.
Какво е нужно - шепа опитни млади артисти, малко пространство, което да се превърне в лабиринт и голяма доза желание. А какво се получава - това всъщност е отговорът, който сам ще откриеш, защото всеки посетител е съдник на своето представление, а еднакви сюжети няма.
Театъра на сетивния лабиринт смесва ролите „зрител” - „актьор” и ги превърща в съ-творци на едно лично преживяване,съобщават от медиа кафе. Там зрителите стават неволни актьори на играта на артистите и преминават индивидуално, влизайки един по един на всеки 6 до 8 минути. За всеки един от тях продължителността на пърформанса ще е до 45 минути.
Сетивният лабиринт е разположен между пърформанса, театъра и инсталацията. Той съчетава музика, танц, „сайт-специ-фичен театър”, визуално и изобразително изкуство и всички други форми на творчество, като открито отдава предимство на сетивата. Затова, някои от събитията в „Лабиринта” се случват на тъмно, за да провокират и изострят въображението, обонянието, вкуса, слуха и тактилността.
Характерно за метода на сетивния театър е, че той непосредствено включва публиката в изпълнението, залагайки на разбирането, че личното пътуване за всеки зрител води до най-дълбокото и трайно съпреживяване на артистичното послани.
Посетителите не са пасивни възприематели на това, което „артистите” са подготвили, а са активно съ-участващи в театралното взаимодействие. Те преминават индивидуално през специално подготвена пространствено-театрална инсталация, като за всеки преминаването е наситено с уникални лични срещи с „артисти” и/или интензивни сетивни преживявана или инсталации. Преминаващият става герой,
Театър на сетивата е създаден от колумбийския антрополог и режисьор Енрике Варгас, който го „донася” в Европа в края на двадесети век. Методът идва в България през 2006-та година чрез опита на уелския режисьор Юън Бриок и проектите на сдружение „Биведа”.
TrafficNews.bg
Още от категорията
![Изложби, премиери на книги и уъркшоп в съпътстващата програма на „Сцена на кръстопът”](https://cdn2.trafficnews.bg/2024/09/05/381_izlozhbi-premieri-knigi-i-uarkshop-957.jpg)
Изложби, премиери на книги и уъркшоп в съпътстващата програма на „Сцена на кръстопът”
![Пловдив празнува 10 години #ЗАЕДНО – Европейска столица на културата](https://cdn2.trafficnews.bg/2024/09/05/381_plovdiv-praznuva-10-godini-312.jpg)
![С кръшни хора на Седмото тепе приключи първото издание на фестивала „Лято в Стария град](https://cdn2.trafficnews.bg/2024/09/04/381_s-krashni-hora-sedmoto-tepe-priklyuchi-393.jpg)